Отаку България представят:
Човекът Скелет
Посетете ни на адрес: http://otaku.bg/
Превод и редакция: Chep92
Стайлинг: Chep92
Много е тихо за нощта преди Коледа.
Ние днес го празнуваме със семейството ми. Иска ми се да се върна вкъщи, преди да се събуди детето.
Колко е годишно?
Детето.
Съвсем скоро стана...
Това са военните...
Какво правят тук?
Н о щ Д в а н а д е с е т а
С в я т а т а н о щ н а к р ъ в т а
Йошио!
Дръж се, Йошио!
Йошио!
Йошио...
Все пак си я сложил.
Пренебрегвайки факта, че маската трябваше да изчезне с мен.
Прости ми...
Дръж се, Йошио!
Не може да умреш от такива рани!
Ей!
Толкова много животи са отнели тези ръце.
Невъзможно е за мен да си тръгна от живота както трябва.
Не! Не умирай, Йошио!
Не забравяй...
С това... ти можеш... да разбереш... всичко...
Йошио...
Йошио!
Откачено парти.
Ето как тази страна отбелязва пашкула на Коледа.
Не се притеснявай.
Тези момчета не са умрели напразно.
Със смъртта си те ни показаха колко ще е нужно, за да го хванем.
Използвал си шедьоврите ми като разменни монети?
Дойде времето и ние да отидем там.
В името на Тъмното Видение.
В името на Тъмното Видение...
Микогами!
Гадост... Не си помисляй да умреш!
Копеле... Още трябва да...
Како! Како Кирико!
Ставай! Отвори си очите!
Не умирай!
Ей! Дръж се!
Какво пък сега?
Всички в автобуса!
Къде е отчето?
Няма да си тръгна без него!
Къде е баткото с шапката?
Гадост...
Ей.
Как е?
Отчето скоро ще дойде.
Да вървим.
Изглежда са метежи на военните.
Приятелите на сина Ви.
Президенте, тук става нещо ужасно!
Военните въстанаха!
Всички важни точки на Отомо вече са в ръцете им, включително станция Чуоу!
Сега са обградили полицейското управление и всичките ми хора се опитват да го защитят.
Аз, Ханива Геске, ще защитавам любимият Ви град дори с цената на живота си.
Моля Ви! Моля Ви, кажете ми какво да правя!
Приготви се за смъртта.
Президенте!
Ханива ли беше?
Познаваш ли го?
Работата ми тук приключи.
По-добре е да изчезна, преди да ме въвлекат в това въстание.
Наскоро получих рапорт...
Затова, че в този град е проникнал шпионин.
Ти ли си?
Кой ли знае...
Всичко, което мога да ти кажа.
Задълженията ти още не са свършили.
Същото се отнася и за мен.
Получен е доклад. Редовата група е потвърдила присъствието на целта.
Прекрасно. Мълниеносната победа е в ръцете ни.
Отиваме към Бякурейкай!
Да!
Майоре!
Съобщение от Сакура!
На улиците... ами...
Какво?
Човек...
Появил се е Човека Скелет...
Спрете го. Защитете целта, първоначалната цел.
Защо, Йошио?
Защо ти е толкова необходимо да убиеш любимата?
Какво правя?
Къде отивам?
Защо се опитвам да завърша това, което не можа да направи Йошио?
Защото смятам, че можеш да ме освободиш.
Защото ще ме...
Искаш ли нещо от мен?
Не разбирам...
Самата аз...
Съжалявам, не мога да ти помогна.
Защото аз също съм заловен в тъмницата на небитието.
Помислих си, че мога да се освободя.
Аз съм в тъмница.
В тъмницата на сърцето ми.
Но ти...
Ти ще можеш да ме освободиш, отче!
Нямам никакви сили.
Видях те.
В съня ми, видях тази църква.
Образът ти, отче!
И го почувствах...
Бях направена в това място!
Направена от душата ти.
Ей, спрете!
Умолявам Ви, пуснете ни.
Този път е затворен. Връщайте се!
Имаме талисмани!
Вярата ни беше проверена!
Сержант, те...
Новата религия, за която ни казаха?
Моля Ви... Умолявам Ви, пуснете ни!
Майни се! Дявол те взел, махни се!
Стреляйте!
Т-Това...
Господи, този град е гнездо на мизерни зверове.
Бъдете внимателни! Тези чудовища не трябва да преминават!
Да!
Какво е това? Какво става тук?!
Гадост! Дръжте се!
Отново ли планираш да захвърлиш хората си и да избягаш?
Кой е... Кой е там?!
Не си се променил, капитан Ханива.
Кой си ти?
Не може да бъде! Забравил ли си лицето ми?
Лейтенант Самонджи?!
Точно така!
Човека, когото представи като предател и изпрати в първите редици.
Самонджи Коичиро.
Все още ли си жив?!
Изненада ме.
Когато пристигнах в този град по работа и те открих тук.
Освен това си станал полицейски шеф.
А в армията беше голям злодей.
Продаваше военното оборудване на черния пазар и мародерстваше на бойното поле.
Разбираш ме!
Такива бяха времената. Всички правеха така!
Когато реших да доложа за недопустимите ти действия, ти ме изпрати в предните редици.
Не ти беше достатъчно и изпрати жена ми и сина ми във военен лагер.
За съжаление те загинаха там.
Жена ми, синът ми, който едва беше направил 4 годинки!
Успокой се, Самонджи! Не си разбрал правилно!
Какво?!
Така ли смяташ още да живееш?!
Върви в Ада!
Не можеш да подкупиш пазача на Ада.
А сега остана само да успокоя този град.
Каква великолепна венчална рокля.
Прекрасна си, Майя.
Наистина изглеждаш като богиня, която ще сътвори човечество.
За да видя лицето ти...
За да бъдеш тук в този момент...
Трудих се по цял ден.
Отвратително е да говориш така на края на смъртта.
От самото начало не ме вълнуваха високомерните ти идеали.
К-Какво каза?!
Имам само една цел.
Да го открадна.
Млъкни! Защо изведнъж подобно поведение?!
Пределната сила, която откри Татсуюки Кагура.
Чудовищната сила, която създаде Гозо Курошио.
Да взема всичко в ръцете си.
Т-Ти, неблагодарно животно!
Така добре се грижихме за теб през цялото това време...
Ти, законната му жена, която така и не го прие.
Всичко беше решено, когато умря майка ми.
Отчаянието и болката се най-добрите дарове.
А сега нека да завършим сватбата си.
Гадост, гадост, гадост!
Добре ли си!
Няма да умра толкова лесно.
Ето, забравил си нещо.
Не се разстройвай. Скоро ще можеш да й го предадеш лично.
На онзи свят.
Съжалявам, Шинджо.
Сега, когато знаеш тайната на този град, не бива да оставаш жив.
И още нещо.
Тя беше... Кисараги Нами беше... една от нас.
Не ти ли го казах? Всички жени са демони.
Не може...
Бягай бързо!
Сестро! Добре ли сте?
Заповядаха ми да Ви защитя.
И-И ти ли?!
Хаято... Хаято...
Хаято!
Тя е на място позволяващо раждането на безкрайна печал.
Благодарение на нея аз отново повярвах.
Заради нея, се обърнах отново срещу вярата си.
За напред те чакат само прокълната съдба и кървави сълзи.
Но все пак... Ще премина през този път.
Заради моята... любов Майя.
Очаквах те... чужденецо в маска.